Vend tilbage til jeres pladser og spænd sikkerhedsselen.
Vi oplever lidt turbulens.
Begge motorer svigter. Det er kritisk.
Skibet styrter ned. Julen er aflyst.
Vi flyver ind i atmosfæren nu.
- Hold det plant. - Jeg kan jo ikke se noget.
- Hvad er det? - Skyer?
Hvilken slags skyer?
- Sender du et nødsignal. - Det er ikke mig.
STED: BRYLLUPSSUITEN
Hvem er i bryllupssuiten?
- Jeg har tilkaldt hjælp. - Hvem er du?
- Han kan hjælpe os. - Hvad er det, du har du på?
- Det er lige meget. - Bor du i bryllupssuiten?
Amy! Den holdt op med at blinke. Vil det sige, han kommer?
- Bryllupssuiten? - Nå, ja. Tøjet.
- Det er bare lidt sjov. - Hold kæft!
Der er skader på skroget.
- Kommer han, eller er pæren itu? - Han kommer.
- Det tæt på. - Vi skal i kredsløb, ellers dør vi.
Der er intet at pejle efter.
Kom nu, Doktor.
Noget småt nærmer sig.
Kom ikke for sent.
Vi får en besked fra skibet.
KOM NU, POND...
- Hvad betyder det? - At det er jul.
I alle verdener, hvor der er mennesker-
- hvor vinteren er på sit højeste, lige i midten-
- stopper alle op, vender sig om, og krammer.
Som om de siger: "Godt gået, alle sammen."
"Vi halvvejs ude af mørket."
På Jorden kaldte vi det jul.
Eller vintersolhverv.
I denne verden kaldte nybyggerne det for Krystalfesten.
Ved I, hvad jeg kalder det? At forvente noget er gratis!
Sir. Mr Sardick, vi beder kun om en dag.
Slip hende ud i julen.
- Hun elsker julen. - Gør hun? Virkelig? Så forstår jeg.
Hallo? Vågn op.
Det er jul.
Ved I hvad? Jeg tror, hun er kold overfor det.
Det var sjovt.
- Hun er frossen. - Hvad er hun?
Hun er inde i isen. Hun kan ikke høre dig.
Sikken en klog dreng.
I må være så irriterede. Hvor meget?
4.500 Gideon, sir.
I lånte 4.500 Gideon. Lille frøken Jul er min sikkerhed.
Vi vil ikke have hende tilbage. Det er kun i julen.
- Sir, det er... præsidenten. - Sig, at jeg er optaget.
Nå, hvor kom vi til?
Nå, ja. Hun er smuk, din datter. Jeg tror, jeg beholder hende.
- Hun er ikke min datter. - Hun er min søster.
Hun valgte isen, da familien var i krise.
Undskyld, sir. Et skib sidder fast i skyen. Vi må lade det lande.
- Ellers? - Ellers så styrter det ned, sir.
Det er jo også en slags landing.
Det er fra Jorden, sir. Der er over 4.000 livsformer om bord.
- Ikke hvis vi venter lidt. - De kan ikke lade det styrte ned.
Siger hvem?
Giv mig den.
Vi har allerede en overbefolkning. Flere mennesker er ikke tilladt.
Jeg bestemmer ikke.
Eller forresten... Det gør jeg!
Udmærket, I fattigfolk.
Gå hjem og bed for et mirakel.
Ja! Gudfaderbevares. Undskyld.
Juleaften på et tag, så en skorsten og tænkte: "Skidt med det."
Bare rolig. Tyksakken kommer senere. Jeg tjekker bare skorstene.
Ja...
God størrelse, god sugeevne. Stor plint.
- Tyksakken? - Julemanden.
Jeg kender ham som Jeff.
- Julemanden findes ikke. - Virkelig?
Julemanden og jeg i Frank Sinatras jagthytte i 1952.
Ham i baggrunden. Albert Einstein. Os tre sammen... Pas på.
I orden?
Bevar troen? Hold dig fra listen over de uartige.
Hvad er det her? En stor blinkende lys-ting. Det er derfor, jeg kom.
Den store blinkende lys-ting er koblet til spiret, ikke sandt?
Den styrer himlen. Teknisk set styrer den skyerne-
- der teknisk set ikke er skyer, men små ispartikler.
- Isskyer. Herligt. Hvem er hun? - Ikke nogen vigtig.
Ikke nogen vigtig.
Det er utroligt. I mine 900 år i tid og rum-
- har jeg aldrig mødt nogen, der ikke var vigtig.
Denne konsol kan redde skibet, ellers spiser jeg mit hat.
Hvis jeg havde en. Jeg spiser nogens, hvis den ikke kan bruges.
Det her fungerer ikke!
Kontrolpanelet er isomorft og kan kun styres af mig.
Lyveprins. Isomorft. Det er der ikke noget, der hedder.
- Kontrolpanelet er isomorft. - Himlen er min.
Min familie tæmmede den, og nu ejer jeg den.
Tæmme himlen? Hvad betyder det?
Det betyder, at jeg er Kazran Sardick.
Hvordan kan du ikke vide, hvem jeg er.
Ja... jeg keder mig nemt, tror jeg.
- Så har jeg brug for Deres hjælp. - Lav en aftale.
4.003 personer sidder fast i Deres sky. Uden hjælp, så dør de.
Ja.
- De behøver ikke lade det ske. - Det ved jeg, men det gør jeg.
Uha, du ligner en skrap fyr.
Jeg lader ikke 4.003 personer dø. Ved De, hvad De så er?
Hvad?
- Nummer 4.004. - Var det en slags trussel?
Ved end der sker, så husk, at De selv er ude om det.
Ja, ja. Sikkert. Få ham ud.
Find nogle fattige folk, der er sjove næste gang.
- Nej, lad være! - Rør ham ikke!
Få ham væk herfra. Få den stinkende familie ud.
Vi går nu!
Hvad vil du?
Et simpelt liv. Men De slog ikke drengen.
- Det gør jeg næste gang. - Nej, De gør ej. Hvorfor?
- Hvad har jeg overset? - Forsvind! Forsvind herfra!
Stolene, naturligvis. Hvor er jeg dum.
Portrættet bag mig er af Deres far. Stolene vender væk fra det.
Du er ubekvem, når han kan se dig. Der er et juletræ, men intet her.
De er bange for at være som ham, og det er De ikke. Ved De hvorfor?
Fordi De ikke slog drengen.
- Glædelig jul, mr Sardick. - Jeg foragter julen!
- Det er forkert. Den er lige Dem. - Hvad? Hvad mener du?
Halvvejs gennem mørket.
Tag hende ned til de andre! Og ryd op her.
Alting er offline!
- Har du en plan endnu? - Ja.
- Lyver du? - Ja.
- Jeg er ikke et fjols. - Løj han?
Nej, nej.
Jeg har fundet maskinen, der kan opløse skyerne, så I kan lande.
- Det er gode nyheder. - Men jeg kan ikke styre maskinen.
- Men manden, der kan, hader mig. - Du var ellers så charmerende.
- Hvordan vidste du det? - Heldigt gæt.
Sir? Jeg har ikke set nogen trodse mr Sardick. Gud bevare Dem.
- Undskyld, jeg er optaget. - De må hellere gå ind.
Tågen er tyk. De advarer om fisk.
De ved, hvordan fisk er, når de er sultne.
Det er mr Sardicks skyld. Han lukker dem ind, når han er sur.
Tak. Gud bevare Dem, sir.
Fisk?
Vi har mindre end en time tilbage. Hvad skal vi gøre?
- Fisk... - Undskyld, hvad?
Fisk, der kan svømme i tåge.
- Jeg elsker nye planeter. - Bliv nu ikke distraheret.
Hvorfor er folk bange for jer små fyre.
I er jo søde, små fisk.
Der er fisk i tågen, så skydækket...
Vær forsigtige deroppe!
Tak. Vi var tæt på at falde i søvn. Vi har mindre end en time tilbage!
Jeg er klar over det.
- Doktor? Hvordan komme vi væk? - Vent lidt.
TARDIS kan ikke bruges. De kan kun lande, hvis manden tillader det.
- Jeg kan ikke høre. Er det sang? - En julesalme.
- Hvad? - En julesalme.
- Hvad? - En julesalme!
Doktor?
- Kazran Sardick... - Doktor!
Glædelig jul, Kazran Sardick.
Hej. Jeg hedder Kazran Sardick.
Jeg er 12,5 år gammel. Det her er mit værelse.
Det her er mit hemmelige projekt.
Det her er mit hemmelige projekt, som kun jeg må se. Glædelig jul.
Kazran! Kazran!
Kazran... Hvad laver du? Hvad laver du?
Jeg har advaret dig om det. Din dumme, uvidende unge!
- Jeg vil bare filme fiskene. - De er farlige!
- Jeg vil bare se dem. - Du er for lille.
Alle på skolen har set dem.
Så er det nok. Du begynder sikkert at synge for dem.
Sangen virker. Jeg har set det. Fiskene kan lide sang.
- Det er da lige meget. - De siger, vi ikke skal være bange.
- Fiskene er ikke interesseret i... - Lyt ikke til dem! Lyt til mig!
- Undskyld, far. - Det er mit hus!
- Bare rolig. - Hvad har du gjort. Hvad er det?
Jeg fandt den på et gammelt drev. Kvaliteten er desværre ret dårlig.
Det behøver du ikke. Tjenerne har sagt op.
De vandt i lotteriet samtidig. Det er egentlig ret heldigt.
- Der er ikke noget lotteri. - Som sagt: heldigt!
De advarer om tåge i aften. Hold vinduerne lukket. Forstået?
- Hvem er du? - I aften er jeg fortidens juleånd.
Mrs Mantovani passer dig i aften. Bliv her, indtil hun kommer.
Er det forstået? Er det forstået?
Fik De nogensinde set en fisk, da De var barn?
Hvilken rolle spiller det?
Se, hvor meget det betød for Dem.
Jeg græd hele natten. Jeg lærte livets mest værdifulde lektie.
- Som er? - At der ikke kommer nogen.
- Kom ud af mit hus! - Fint. Men jeg kommer tilbage.
Langt tilbage.
Meget langt tilbage.
Der kan De se. Tilbage.
- Hvem er du? - Doktoren. Jeg er din babysitter.
- Hvor er mrs Mantovani? - Hun vandt i lotteriet.
Der er ikke noget lotteri!
- Der er ikke noget lotteri. - Jeg ved det!
Hvorfor kom du ind gennem vinduet?
Kravler jeg ud, går jeg den forkerte vej.
- Mrs Mantovani passer mig altid. - Ting kan forandre sig.
Ikke sandt?
Fortidens jul.
- Hvem taler du med? - Dig.
Din fortid vil forandre sig, og dermed forandres dine minder.
- Jeg forstår ikke. - Gid jeg kunne se dit ansigt...
Men det skete aldrig!
Men det gjorde det.
Dit værelse. Super. Du er 12 år, så vi kigger ikke under sengen.
Et stort skab. Jeg elsker et stort skab.
Der findes en ansigtsedderkop. Et lille hoved med edderkoppeben.
Den er skabt til at kravle op bag skabene på soveværelser.
Det burde jeg nok ikke nævne.
Skal vi spise chips og tale om piger? Det har jeg aldrig gjort.
- Piger? Ja? - Er du virkelig en babysitter?
Jeg er en universelt anerkendt moden og ansvarsfuld voksen.
Det er en masse af bølgende linjer.
Endelig en løgn, der var for stor.
Jeg er ikke en rigtig babysitter, men det er jul, du vil have mig!
Hvorfor? Er der noget særligt ved dig?
- Så du "Mary Poppins? - Nej.
Det var også en ringe sammenligning
Fisk i tågen og i skyerne. Hvordan blev kedsomhed opfundet?
Min far har opfundet en maskine, der kan styre skydækket.
"Tæmme himlen", siger han.
Fiskene kan komme herned, men kun når vi tillader det.
- Ja. Jeg har set hans maskine. - Hvad? Det er umuligt.
Tæmme himlen... Mennesker finder altid det kedelige alternativ.
Vil du se en fisk? Det kan vi godt.
- Skal du ikke sige, det er farligt? - Farligt! Vi er jo drenge.
- Hvad siger drenge til farer? - Hvad?
Mor.
- Er her ansigtsedderkopper her? - Nej, ikke på denne tid.
De sover i din madras. Hvorfor er du interesseret i fisk?
- Fordi de er uhyggelige. - Godt svar.
- Er det et slips? - Ja, et sejt et.
- Hvorfor er det sejt? - Hvorfor går du egentlig op i fisk?
Min skole...
Under den sidste tåge gik nettet i stykker, og de angreb.
Der var mange. En helt stime.
Ingen kom til skade, men man har aldrig set så mange.
- Var du bange? - Jeg var der ikke.
- Jeg lå syg herhjemme. - Heldigt for dig.
Ikke heldigt?
Det er det eneste folk taler om. "Dagen, hvor fiskene kom."
Alle har en historie.
Men du har ikke nogen.
Jeg forstår.
- Hvorfor optager du det? - Er du opmærksom i skolen?
- Hvad? - Du er ikke opmærksom lige nu.
Nu kan jeg huske det.
Gør det ikke!
- Er du sikker? - Stol på mig.
Halløj! Hold øje med slipset. Jeg går med det og er ligeglad.
- Stoler du på mig? - Ja.
Derfor er det sejt.
Hej, fisk.
Lad os nu se...
Interessant.
Krystalklar tåge, altså.
Måske har den en lille elektrisk ladning.
Er det sådan, du flyver, lille fisk?
- Hvilken slags er det? Må jeg se? - Vent lidt.
- Er den stor. - Nej. Det er bare en lille en.
Nå, lille ven. Hvad spiser du?
Hvor lille?
- Må jeg komme ud? - Nej, nej.
Måske skal du blive der lidt endnu.
- Hvilken farve har den? - Stor. Stor farve.
- Hvad sker der? - Lad os se på de gode sider.
Nu har du en god historie. Og jeg ved, hvordan tågen fungerer.
Det vil hjælpe mig med at redde mange liv.
Jeg får nogle gode målinger, når hajen afleverer min skruetrækker.
Ja, lad os fokuserer på det!
Er den væk?
Hvad laver den?
Hvad hedder det, når man tager tilløb uden fødder?
Nej!
Den æder os!
- Æder den os? - Måske omvendt, men sikkert ikke.
Den sidder fast.
Hvis jeg havde min skruetrækker, kunne jeg bedøve hajen.
Hvis vi ser på den gode side...
...så er den inden for rækkevidde. Måske kan den ikke lukke munden.
Jeg har to forsøg, så er det dig. To arme. To forsøg. Så er det nu.
Geronimo. Åben på vid gab!
Hvad har den store fisk gjort? Den slugte halvdelen af dig.
Hvad skal jeg med en halv skruetrækker? Slemme fisk.
Doktor?
Jeg tror, den er døende.
Halvdelen af skruetrækkeren mangler, men det stemmer vist.
De kan ikke overleve uden for skyen. Kun korte ture.
Kan vi ikke få den derop igen? Jeg vil ikke have, at den dør.
Den prøvede at spise dig.
Den var sulten.
Jeg er ked af det. Jeg kan ikke redde den.
Jeg kan få den derop, men den overlever ikke rejsen.
- Vi mangler noget, den kan leve i. - Som en fryser? Fint nok.
Nej, et juletræ!
- Hvad er det? - Overskudsbefolkningen.
Det kalder min far det.
- Den giver sig ikke. Hvorfor? - Hvad er koden?
7258.
- Jeg ved det ikke. - Der er alarmer overalt.
Jeg skal bruge koden!
7258.
- Jeg lærer den, når jeg er ældre. - 7258!
Lige det, jeg skulle bruge. Tak.
7258!
7258.
- Der er også fisk hernede. - Ja, men kun små.
Huset står på en tågesø. Sådan fryser far dem.
De er fulde, men vi kan låne en.
Ja, den her.
- Hej igen. - Kender du hende?
Hvorfor hende?
Er hun vigtig?
Hun har ikke noget imod det. Hun elsker fiskene.
Jeg hedder Abigail Pettigrew. Jeg er glad for mr Sardicks venlighed.
Hun begynder snart at tale om fisk.
Jeg kunne ikke have gjort det, uden generøsiteten fra-
- filantropen mr Elliot Sardick, der beskytter de fattige.
Jeg er også omgivet af fiskene, de smukke og magiske fisk.
Hvorfor er de her?
- Hvad er meningen med det? - Far låner penge ud.
Han tager et familiemedlem som... Han kalder det sikkerhed.
Han er svær at holde af, din far.
Det tror jeg, at du ved.
Jeg er ikke alene, og jeg har fundet fred.
Hvad er der galt?
Skruetrækkeren prøver at lave sig selv og signalerer den anden del.
- Halvdelen inden i hajen? - Ja...
Det lyder, som om den er vågnet.
Fint. Den sigter efter skruetrækkeren.
Løb!
- Det er faktisk ikke sangen. - Jo. Fiskene elsker sang.
Tonerne skaber deltabølger i tågen. Av! En fisk bed mig.
Så hold mund!
Sådan styrer maskinen skyen. Det er iskrystaller.
Vibrerer krystaller ved den rette frekvens... Av!
- Hvorfor bider de? - De kan lide sangen. Så hold mund!
Fint nok.
- Den er større på... ...indersiden.
Farven flytter væggene tilbage. Haj i en boks. Den er klar.
Abigail...
- Det her er fantastisk! - Nej, det er bare transport.
Jeg gemmer det fantastiske...
...herude.
Kom så. Lad os lukke hajen ud.
Se, den svømmer væk!
Abigail, det her nummer... Hvad betyder det?
- Det omhandler mig, ikke fisken. - Ja, men hvordan?
Du siger, du er doktor. En af mine?
Har du brug for en doktor?
- Desværre. Tiden er gået. - Hvorfor?
Det er næsten juledag.
- Hvis du vil komme på besøg igen... - Hvis jeg er i nærheden så...
Han kommer hver juleaften. Det lover han.
Nej, jeg...
- Glædelig jul! - Doktor!
- Hvad skal vi lave? - Doktoren har en god plan.
- Du er skør. Det vil ikke virke. - Tænk ikke "haj". Tænk "delfin".
- En haj er ikke en delfin. - Næsten. Du tager fejl, for...
- Hold mund. - Den kan være hvor som helst.
- Kommer den virkelig? - Helt sikkert ikke. Helt umuligt.
Undtagen i julen.
- Hvordan kommer vi tilbage. - Jeg ved det ikke!
Se!
- Den bedste juleaften. - Indtil næste gang.
Nye minder. Hvordan kan jeg få nye minder?
- Glædelig jul! - Doktor!
- Hvad skal vi denne gang? - Har jeg tidligere nævnt...
- Glædelig jul! - Doktor!
Glædelig jul!
Kazran.
Du er blevet større.
- Ja. - Og nu rødmer du.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
- Hvad skal vi denne gang? - Vælg en juleaften. Jeg har alle.
Må jeg komme med et ønske?
Naturligvis.
Den her.
Tak, min elskede.
- Hvem er de? - Hendes familie.
Damen er hendes søster. Jeg mødte hende, da hun var ældre.
Abigail græder.
Ja.
Når piger græder, skal man så tale med dem?
Det har jeg slet ingen anelse om.
Min søsters familie.
De er så lykkelige.
- De ser meget fattige ud. - Man kan være lykkelig alligevel.
Hvorfor er du så ikke?
Fordi jeg aldrig kan få sådan et liv.
Hvorfor ikke?
Jeg tror, du rødmer igen.
Kom indenfor!
Vælg et kort.
- Hver juleaften? Jeg forstår ikke. - Det gør jeg heller ikke.
Husk kortet og læg det tilbage. Lad mig ikke se det.
- Så det sådan ud sidste år? - Det skal ikke være ens hvert år.
Jeg prøver igen. Hjælp mig, Kazran.
- Er det Sardicks søn? - Han er ikke som sin far.
Hans far behandler alle som kvæg. Han ender som ham.
Nej. Han er anderledes.
- Klør tre. - Nej.
- Sikker? Jeg er god til tricks. - Forkert kort.
- Naturligvis. Det var ruder syv. - Nej.
Hold op. Du gør det forkert.
- Når jeg ser ham, er han alene. - Han har mig.
Så mange juleaftener... Du har aldrig besøgt os.
- Jeg er her nu. - Så bliv.
Bliv til i morgen. Spis middag med os.
Det kan jeg ikke.
Fint nok, så.
Julemiddagen er aflyst, da min søster nægter at komme.
Vi holder den i stedet i aften.
Tre, to, en, træk!
- Hvordan gjorde du det? - Dit kort, skulle jeg mene.
Nej.
Hold din mund!
Glædelig jul.
- Glædelig jul. - Glædelig jul.
- Den bedste jul nogensinde. - Indtil næste gang.
Jeg ser frem til den. Nu vil jeg sige godnat til Kazran.
Kom så i gang.
Ja, naturligvis. Undskyld. Så går jeg. Godnat.
Held og... Godnat.
Undskyld.
Doktor, jeg tror, hun vil kysse mig.
Det har du nok ret i.
Jeg har aldrig kysset nogen. Hvordan gør jeg?
Ser du... Prøv at være nervøs, virkelig dårlig og ryst lidt.
Det er du om alle omstændigheder, så gør det til en del af planen.
- Nu? Skal vi kysse nu? - Kazran...
Kys, eller gå op og lav en ny slags skruetrækker. Gør ikke som mig.
CALIFORNIEN 1952
Abigail? Kommer du tilbage.
Doktoren skal synge duet med Frank.
Abigail.
Hvad er der galt?
Der er noget, jeg må fortælle dig.
Noget slemt?
Noget virkelig slemt.
Hvad er det?
Sandheden.
Vi er nødt til at løbe. Jeg kom til at forlove mig med Marilyn Monroe.
Hvordan kan I blive ved med det? Trækker i vejret med ørerne?
Hallo! Hun har ringet til en kirke, bilen venter. Det sker nu!
Fint nok. Tak. Så må jeg hellere gifte mig.
Så må vi se, om I kan lide det!
Marilyn, hent din frakke!
- Hvad gør vi? - Der er ikke noget at gøre.
Godnat, Abigail.
Godnat, Kazran.
Endnu en dag, endnu en juleaften. Vi ses om lidt... altså et år.
Doktor?
- Lad os droppe det? - Hvilket?
Det her. Hver juleaften. Det er blevet lidt gammelt.
- Gammelt? - Juleaften er jo for børn.
Jeg vil arbejde med far og fokusere på det. Få styr på skyen.
Undskyld. Jeg var ikke klar over, at jeg kedede dig.
Det er ikke din skyld. Ting ændrer sig.
Ikke helt så meget, som jeg håbede.
Kazran...
Jeg skal bruge en ny, alligevel.
Så, hvad pokker.
Glædelig jul. Får du brug for mig, så aktiver den. Jeg hører dig.
Jeg får ikke brug for dig.
Hvad er der sket? Hvad er det, du ikke siger?
Og Abigail?
Jeg ved, hvor hun er.
Ja.
Endnu en juleaften, Kazran.
Men en helt særlig en. Den er færdig. Se på den!
Lydbølger. Så nemt er det.
Vi kan styre skyen, tågen og fiskene.
- Hvorfor styre fiskene? - Folk er som kvæg.
Hvis man vil styre kvæget, må man styre det, der jager dem.
Hvorfor det ansigt? Se, hvad jeg giver dig.
Himlen, og alting under den.
Kun du og jeg kan styre den. Denne planet.
Undskyld mig, far.
Ja, hvad er det?
Hr. Præsident, vi har talt om det.
Det styrter ikke ned i mit hus, så det vedrører ikke mig.
Ja, jeg ved det. 4.003.
Men som en gammel ven forklarede udførligt: Livet er uretfærdigt.
- Hej. - Hvem er du? Hvad laver du her?
Troede du, det var slut? Jeg er nutidens juleånd.
En ånd? Klædt sådan?
Glo ikke på kjolen.
- Du blev til en romer. - Jeg kan også gøre det her.
Gøre hvad? Hvad taler du om?
De er hologrammer, ligesom mig.
- Hvem er de? - Dem på skibet, du vil lade dø?
- Hvorfor synger de? - De synger for deres liv.
Hvem af dem er Abigail?
- Doktoren sagde det. - Virkelig?
- Du kender Doktoren. - Jeg har ikke mødt ham før.
- Jeg kender ham alligevel. Hvorfor? - Kun du kan lade skibet lande.
Han prøvede at gøre dig til en venligere person.
- Han prøvede at gøre det pænt. - Han har forandret hele mit liv.
- Tiden kan laves om. - Hils ham fra mig og sig, at...
...mennesker ikke kan laves om.
- Abigail? - Jeg havde ikke mødt hende...
...hvis Doktoren ikke havde forandret mit liv.
- Det er vel godt, ikke? - Nej.
Hvorfor er hun derinde. Du kan lukke hende ud når som helst.
Når som helst. Når jeg vil.
Hvorfor gør du det så ikke?
Det her har Doktoren gjort mod mig.
Abigail var syg, da hun blev frosset. Hun var døden nær.
Jeg tror, at isen hjalp hende.
Men hun brugte den tid, hun havde.
Alle de juleaftener med mig.
Jeg kan lukke hende ud, når jeg vil.
Og hun vil kun leve en dag.
Så sig mig, nutidens juleånd, hvordan jeg vælger den dag?
Det gør mig ondt. Virkelig. Det gør mig virkelig ondt.
Men hun har mere tid end mig og de andre på skibet.
- Godt! - Rory, udvid strålen.
Hvordan kom jeg herhen?
Det gjorde du ikke. Du er et holegram og skal se, hvor vi dør.
Sangen... Hvad er det? Jeg forstår ikke.
Doktorens ide. Det resonerer med krystallerne. Fiskene kan lide det.
Han tænkte, det kunne stabilisere skibet. Men det virker ikke.
- Så hvorfor synger de stadig? - Fordi vi ikke har sagt det.
De har en maskine, der styrer skydækket.
Hvis De kan frigøre os, så kan vi lande. Ingen behøver at dø.
- Alle skal dø. - Ikke i aften.
I aften er lige så god som alle andre aftener.
Hvordan vælger man?
- Doktor? Hører du det her? - Ja.
Er han her? Hvor er han?
Doktor!
Det gør mig ondt.
- Jeg vidste det ikke. - De har altid kaldt mig hjerteløs.
I mit andet, virkelige liv, som du ændrede. Se mig nu.
- Hellere et knust hjerte end intet. - Prøv det. Prøv det selv!
- Hvorfor er du her? - Jeg er ikke færdig med dig.
Du har set fortiden og nutiden.
- Nu skal du se fremtiden. - Fint. Vis mig den.
Jeg vil dø kold, alene og bange. Det gør alle.
Hvilken forskel gør det, at du viser mig det?
Ved du, hvorfor jeg lader dem dø? Jeg får intet ud af det.
Jeg er bare ligeglad. Jeg er ikke, og vil ikke være, ligesom dig.
Jeg er ligeglad og vil aldrig være andet end ligeglad.
- Det tror jeg ikke på. - Så vis mig fremtiden.
- Modbevis mig. - Jeg viser dig den lige nu.
Så hvad synes du?
Er det den mand, du vil være, Kazran?
Far?
Planeten er vores.
Jeg er virkelig ked af det. Vær ikke bange. Jeg gør ikke noget.
Jeg er... Jeg er så ked af det.
Kazran...
Der er ikke meget tid tilbage.
Vi har højst fem minutter tilbage. Vi skal lande!
Hej. Hej, alle sammen. Sigt efter mit signal.
- Hvad sker der? - Jeg har reddet julen. Smut ikke.
Doktor? Doktor!
- Er alt klar? - Kontrolpanelet virker ikke.
De er indstillet til dine hjernebølger. De adlyder kun dig.
Naturligvis. Dumme, dumme Doktor.
- Hvad er der galt? - Dig.
Du er forandret. Den kan ikke genkende dig.
- Min far programmerede den. - Ikke til den, du er nu.
Hvad gør vi?
- Jeg ved det ikke. - Der må være noget.
- Brug den her. Jeg gemte den. - En halv skruetrækker.
Den anden halvdel er i en haj midt skydækket.
Antennen kan forstærke signalet, resonans opstår mellem delene...
Skruetrækkeren er de sejeste to stykker, der findes.
Den prøver at lave sig selv, og signalerer til sig selv.
Vi bruger signalet, men sender noget andet.
Men hvad?
Jeg er virkelig ked af det, Kazran.
- Jeg forstår ikke. - Vi skal sende noget, der virker.
Vi har brug for, at hun synger.
Hendes stemme er perfekt. Den kan berolige himlen.
Ville du gøre det? Ville du gøre det her?
Tænk over det. En sidste dag med din elskede.
Hvilken dag ville du vælge?
Julen.
Juledag.
Se dig engang.
Du er blevet så gammel. Du ventede vist lidt for længe.
- Jeg er ked af det. - Gemmer mine dage som en gnier.
Men hvis du forlader isen nu...
Vi har fejret så mange juleaftener. Det er tid til juledag.
- Doktor? - Vi klarer det ikke!
Tiden er gået! Vi styrter ned!
Kaptajn, det er... Jeg ved ikke, hvad det er.
- Hvad hører du? - Det kommer udefra. Fra skyen.
- Nå? - Ja...
Sangen resonerer med krystallerne og svinger mellem halvdelene.
Sangen fylder himlen.
Krystallerne kommer på linje og skydækket åbner sig.
Hvad betyder det? Hvad sker der?
Noget, der ikke er sket i denne by i meget lang tid.
- Vi flyver normalt. - Kan du lande?
Jeg kan endda lande godt.
- Doktoren gjorde det. - Ja. Han får hele æren.
Det er faktisk rimeligt, når man tænker over det.
Hej, gamle ven.
Kom. Lad os få dig hjem.
Det ligner næsten en virkelig person.
- Snemanden er også god. - Hvorfor er I klædt sådan?
Vi mistede bagagen. Vi nødlandede.
- Men hvorfor havde I det på? - De elsker virkelig snemænd her.
- Jeg har haft travlt. - Ja, det har du.
- Tak. - En fornøjelse. Lad os smutte.
- Flere ideer til bryllupsrejsen. - Ja, en måne lavet af honning.
Ikke rigtig honning, og det er ikke helt en måne.
Den er lidt kødædende, men udsigten er god.
Nå. Alle tiders. Tak.
- Er alt vel? - Selvfølgelig.
- Og dig? - Selvfølgelig.
Det er deres sidste dag sammen, ikke?
Alt må slutte på et tidspunkt, eller starter der aldrig noget nyt.
Der er telefon til dig. Det er en Marilyn.
Det lyder faktisk som den Marilyn.
Sig, at jeg ringer tilbage, og at det ikke var en rigtig kirke.
- Hvor er Kazran og Abigail? - På en lille rejse.
- Hvorhen? - Jul.
- Jul? - Ja, jul.
Halvvej gennem mørket.
Anders P. Sørensen www.broadcasttext.com
KOMMER SNART
Hvor er Doktoren?
Jeg har løbet...
...hurtigere end jeg har løbet før. Det er på tide, jeg stopper.
Jeg skal bruge indsatsstyrken, et kort over Florida, kaffe og en fez.
Et anderledes sted, et nyt sted.
Jeg går med en Stetsonhat nu. De er seje.
- Vi er blevet rekrutteret. - Af hvem?
Du må stole på os.
Du skal gøre det uden at spørge.
Mit liv i dine hænder, Amelia Pond.
Kan du se disse øjne? De er alle sammen løgne.
Jeg kan sige dig en ting.
Monstre er virkelige.
Danske tekster: www.broadcasttext.com